EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
SLAGET PÅ STRANDEN
Går det bra, sønn?
Jeg så deg
som gutt.
På bylekene.
I kamp mot broren din.
Det var en god kamp.
Var jeg god?
Hva gjorde du før du ble soldat?
En smedlærling.
For faren din?
Jeg er foreldreløs.
Nei.
Nei, du er sønn av Troja.
Jeg er klar for å ofre livet for henne.
Hva heter du?
Astyanax.
Hvordan var det?
Kjempet du ved Hektor?
Drepte du noen grekere?
Skulle ønske jeg kunne være med deg.
- De slaktet oss. - Hva?
Du er ingen soldat, du er en gutt.
Og du skal ikke ut dit.
Jeg vil kjempe for byen min om jeg vil.
Som deg.
Som alle menn.
De unge skulle holdes tilbake.
Jeg beordret det.
Fienden kom forbi linjene våre,
vi hadde ikke noe annet valg enn å sende forsterkninger.
Grekerne feirer utenfor murene.
De kan se seieren komme.
Så nærme muren, og vi kommer fortsatt ikke inn.
Ikke uten myrmidonerne.
Når dette er over vil jeg at det skal skrives tusener av sanger om dem.
Ett tusen fortellinger om at de ikke gjorde noe mens vi kjempet.
Så lenge du ikke vil at jeg skal synge noen av dem.
Hun så på.
Jeg sendte Paris løpende av gårde fra sverdet mitt som et barn.
Og hun står fortsatt bak muren sin.
Odyssevs er sendt tilbake for å snakke med Akilles.
Kanskje han kan få det til.
Hvordan kan du være i live.
Er du farlig?
Det er jeg òg.
Penthesilea.
Vår amazondronning.
Hvordan havnet du i elven?
Hva heter du?
Du er soldat.
Du er langt unna felten.
Synes du det er barbarisk?
Jeg sendte ham på jakt etter mannen som forrådte oss.
Det viste seg at den mannen var ham.
Kanskje det er barbarisk.
Men kriger skjer ikke bare utenfor veggene.
Den er her inne.
Den er med oss.
Den er i gatene, i husene, i skyggene av Troja.
La ham være en lekse for oss alle,
om at forræderi går med en vennlig maske.
Og det er slik det ender.
Helen.
Du fant meg.
Jeg ba deg få ham ut av byen,
ikke drepe ham.
Jeg prøvde,
men han ville ikke overtales.
Du lyver.
Han skulle ta det med til kongen, med et anklagelsesbrev.
Du vet jeg kan få deg ut.
Jeg ville ikke trenge mye tid.
En kveld med forberedelser, det er alt.
Jeg ba ikke om det.
Det trenger du ikke.
Trekk!
Slipp!
Vi fant dette.
Går soldater fra Troja med slike våpen?
Jeg heter Aleksander,
sønn av Priamos. Prins av Troja.
Min og byens skjebne er knyttet til hverandre.
Så, du hoppet av edelhet.
Det er en profeti.
Alltid sånn med gutter som deg.
Så lenge jeg lever, er Troja fortapt.
Dreper deg nå, ville jeg gjøre Troja en tjeneste.
Jeg er ikke redd for å dø.
Bare ikke så flink til det.
Så du skal kjempe for Troja?
Jeg kjemper for de som vil drepe grekere.
Hva har grekerne gjort mot deg?
De fleste har ikke gjort noe.
Jeg dreper dem likevel.
Jeg dreper enhver mann som kjempe under myrmidonernes flagg.
Du vil drepe Akilles.
Jeg vil prøve.
Vi reiser mot byen i morgen.
Bli med oss og kjemp for ditt folk.
Om du vil føle deg bedre,
vil du nok dø i prosessen.
Du savner det,
Jeg vet du gjør det.
Adrenalinet.
Smaken av metall på tungen.
Lyden.
Kaoset.
Jeg savner stillheten.
Når jeg møter en verdig motstander,
stopper alle rundt oss for å se på.
Krigens støy renner vekk som en bølge.
Og i noen øyeblikk er det bare oss to.
Og så dreper jeg ham.
Og så fortsetter alle med det de gjorde.
Så kom og gjør det.
Kom og kjemp.
Få en slutt på dette.
Min ære forhindrer det.
Jeg prøvde.
Du burde spise.
Du vil trenge styrken.
Vi drar ved soloppgang. Hva skal du gjøre?
Hvis du skal ta livet ditt, bare gjør det.
Hvorfor hater dronningen din Akilles?
Han drepte døtrene hennes.
Søstrene hennes, soldatene hennes.
Det er en pris å betale.
Han har ikke betalt den ennå.
For hell.
Grekerne slår leir utenfor veggene våre.
Folket vårt sulter.
Broren min er borte.
Sønnen din sparker meg.
Jeg har kjent Pandarus siden jeg var liten.
Jeg trodde ikke han var i stand til å svikte oss.
Nei.
Afrodite.
La meg finne en vei
ut av mørket.
For å holde byens vegger sammen.
La barna i Troja leke i solen igjen.
La dem smake brød.
La fedre bli gamle med sine unge.
Med sine koner.
Sine brødre.
Hvorfor leker du med meg?
Hvorfor fortalte du meg ikke om profetien?
Det var ikke min oppgave å gjøre det.
Vi sendte vår sønn vekk for å dø.
Og så tok vi ham tilbake,
selv om vi visste hva slags skade det ville medføre.
Det er sant. Troja vil falle mens Paris lever.
Men forbannelsen er brutt.
Og det som ble lovet, vil ikke skje.
Hjertet ditt stoppet da du traff vannet.
- Jeg er ikke død. - Men det var du.
Og de kvinnelige krigerne fikk deg tilbake.
Da du døde ble profetien fullført.
Døden tok deg,
og nå begynner du på ny.
En sjanse til.
En sjanse for hva?
En sjanse for fedre å bli gamle med sine barn.
Og sine brødre.
Husker du å ha valgt meg?
Ja.
Om vi hadde levd den dagen tusen ganger om igjen,
ville du valgt meg tusen ganger til.
Ja.
Hektor?
Broren min lever.
Jeg trodde du aldri ville komme tilbake.
Hvorfor?
Hvorfor forlot du meg?
Jeg skammet meg.
Vi hadde ordnet det.
Det var en profeti.
Jeg bryr meg ikke!
Jeg bryr meg ikke om en dum profeti.
Afrodite besøkte meg.
Hun kom og fortalte meg
at jeg fikk en sjanse til.
At jeg kunne reise hjem
til deg.
Jeg elsker deg.
Du må snakke med dem.
Jeg vet det.
Har du noen gang vært bak Trojas vegger?
Én gang.
Da jeg var liten.
Var det et fredelig sted?
Det var et marked.
Kvinner som solgte smykker.
Og menn som stekte fugler på spyd.
Barn som lekte.
Kjøpmenn, musikere. Farger jeg aldri hadde sett før.
Jeg vil du skal vite at hvert minne du har av det stedet,
hver bygning su passerte, hvert menneske du så...
Jeg skal brenne ned alt.
Jeg skal henge det på sverdet, og vaske det i blod.
Kan du se det for deg?
Sir.
Du, kom inn.
Du, stikk av.
Noe nytt om Akilles?
Fortsatt ingenting.
Vi kan fortsatt ta byen.
Det går fortere med ham.
Haster det å reise hjem, Odyssevs?
Ja.
Ikke hast. Det er slik feil blir begått.
Bli med meg.
Det gjelder broren din.
Han kunne ikke leve med det han hadde gjort.
Jeg er lei for det.
Mor.
Afrodite kom til oss.
Hun kom til meg også.
Hun sa forbannelsen var over.
At du hadde dødd og gjenoppstått.
Det stemmer.
Min sønn.
De drepte Agelaus.
Jeg beklager.
Han var en god mann.
La oss skaffe deg noe mat, og en seng...
Hva er galt?
Kan vi snakke med generalene sammen?
Først trenger vi bare ti menn.
- Achaikos? - Død.
- Evklid? - Døende.
Kyros?
- Nei. - Ok.
Vi har Deifobos, Troilus, meg, deg og Aineias.
Aineias, gi oss enda fem av dine beste og friskeste soldater.
Gi dem sverd og skjold
og send dem til hovedporten.
Fettere, litt forsiktighet?
Jeg er redd forsiktighet er til lite nytte.
Om du fortsatt vil lytte,
er mitt råd forbli i sikkerhet og komme på en mindre risikabel strategi.
Ti av dere?
Forsterkningene blir med så fort vi har begynt.
La oss håpe at ingen stikker av denne gangen.
Er du sikker på dette?
Jeg kjemper for dere begge.
Grekerne har kommet opp til murene.
Bare Akilles er igjen på stranden.
Og han kjemper ikke.
Vi går bak linjene deres,
bryter forsyningslinjen.
Ødelegger lagrene deres.
Alt...
Gjør mot dem det de gjorde mot oss.
Mannen min er tilbake.
Hvor er han nå?
På slagmarken.
Han kjemper for byen.
Bra for ham.
Min stilling er stadfestet.
Grekerne
vil bli sendt tilbake dit de kom fra
og du burde bli med dem
om du er smart.
Du vet jeg ikke kan dra uten deg.
Jeg ber vaktene komme hit og piske huden av ryggen din,
om du setter regler for meg.
Mannen din er tilbake,
men dagene der han satte ditt velvære over byens
er over.
De Trojanske juvelene er en løkke rundt halsen din.
Og de strammes.
Kanskje du ikke hørte meg.
Forbannelsen ble hevet.
Ting er forandret.
Når veggene i Troja begynner å falle,
og kaoset tar over,
vil det være lite jeg kan gjøre for å beskytte deg.
La meg hjelpe deg.
Du må vekk fra denne byen.
Nå.
Hallo.
Vær respektabel, Deifobos.
De kan drepe deg med bare nevene.
Det hadde jeg likt.
God kveld, Deres Majestet.
Er det spilt gresk blod?
Nei.
Da er det ikke en god ettermiddag.
De er modige.
Dette er galskap.
De vil ikke angripe først med mindre Akilles sier det.
Så ikke drep noen av dem.
Tilbake, alle sammen!
Tilbake til kysten! Fort!
La oss dra tilbake.
Grekere!
Her kommer de!
Grekerne trekker seg tilbake.
Kom igjen! Fortere! La oss dra!
Drep dem alle!
Det høres nesten fredelig ut, hva?
Der ute er det skrik og blod.
Og våre menn er der.
I kamp for oss og byen.
Villige til å ofre alt.
Og vi må stå og se på.
Du slår meg ikke som typen som liker å se på.
Jeg har ikke noe ønske om kamp.
Vi er innen en pils rekkevidde, vi bør kjempe.
Vi er myrmidonere, er vi ikke?
Trojanerne brenner forsyningene våre!
Og siden vi er så nærme seier.
Så hensynsløst av dem.
Om vi går tom for mat, vil vi sulte med alle de andre.
Jeg er sikker på at Menelaos har kontroll på det.
Han har ikke det. Han har ikke noe under kontroll.
Tiden er inne, Akilles.
Du tapte en pris, og du har sittet og sutret etter det.
Du er ikke noe bedre enn Agamemnon.
Han vet han er en arrogant drittsekk.
Han prøver ikke å gjemme det bak en opphøyde idealer.
Er du ferdig?
Jeg er ferdig med å sitte å vente
til du husker at du har baller et sverd.
Jeg vil dra hjem, og jeg kan ikke det før krigen er over!
Kanskje du burde dra
før jeg glemmer at jeg en gang likte deg.
Det er ikke å like,
det er å elske.
Og jeg er ikke redd for det.
Da moren min dyppet meg i elven som liten,
gjorde hun det med moderlig kjærlighet.
Hun hold meg hardt,
selv da hun ville gjøre meg uslåelig,
var hun redd for å drukne meg.
Kjærlighet er svakhet.
Det må det ikke være.
Kjemp med meg.
Hvis ikke, kjemp for meg.
Akilles!
Han er tilbake!
Myrmidonere!
Akilles!
Han er her.
Hold deg nærme, Aleksander!
Nei!
Du sendte en annen mann i din rustning?
Din sønn, min prins.
Vi kaller ham Astyanax.
Han vil komme etter deg, ikke sant?
Hektor, du kan slå ham.
Hektor?
Hæren deres har returnert til stranden.
Ja.
Jeg likte det da de var utenfor murene.
Jeg likte å kunne se dem.
Jeg tror det du ikke kan se
er mer skremmende enn det du kan se.
Min mann.
Si meg.
Hva ser du i Hektor?
Kommer Akilles etter ham?
Jeg vet ikke.
Hva ser du?
Jeg ser ikke noe.
Bare mørke.
Da har forbannelsen blitt hevet.
Vi har brent forsyningene deres, vi har amasonene på vår side.
Vi må slå til nå!
Vår hær er mer sulten enn deres.
Vår hær vil alltid være sulten!
Men deres vil komme seg igjen.
Og om dere taper?
Akilles.
Hektor!
Du får aldri...
Hektor!
Folket ditt ser på!
- Jeg må sloss mot ham. - Nei.
Han har rett.
Byen ser på. Jeg kan ikke si nei.
Du må!
Gi meg rustningen min.
Jeg så mannen din dø på stranden.
Han tryglet om nåde som en voldtatt tjenestepike.
Jeg har aldri sett en soldat dø med mindre ære.
Min dronning vil åpne hjertet ditt
og drikke blodet ditt, horesønn.
Sønn av en gudinne, faktisk.
Hektor!
Ikke gå ut dit. Ikke i dag.
- Ikke kjemp mot ham. - Jeg har intet valg.
Bli her hos meg. Med sønnen vår.
Vær så snill.
Jeg hadde valgt et kort liv som din mann fremfor et langt liv alene.
Jeg kjemper for dere begge.
Åpne porten!
Du blør som resten av oss.
Ned på dine knær.
Jeg dør på min føtter.
Du skal dø på dine knær.
Når du kommer til mannen ved elven,
ta en liten pause.
Din kone og sønn vil være der straks.
Astyanax.
Jeg er foreldreløs.
Du er sønn av Troja.
Jeg er klar for å gi mitt liv for henne.
Oversatt av: Lotta Bekken